‎NETFLIX PREZINTĂ
‎NORWICH, ANGLIA ‎18 DECEMBRIE 1344
‎- Vreme perfectă de călărit. ‎- Negreșit.
‎Vântul e blând.
‎- Domnița mea! ‎- Domnițelor.
‎Știi numele șoimului de azi?
‎Cred că e Gwenfolt.
‎- Nu e Cedric Hawhawkins? ‎- Nu cred. De ce?
‎Am un plan.
‎Ascultați aici, domni și domnițe!
‎Haideți la întrecerea anuală ‎cu șoimi, de Crăciun.
‎Bravii cavaleri și scutieri ‎care iau parte sunt...
‎sir Aldrus Drake din Weston,
‎Blake Keeton din Glencroft,
‎Dalton Hurst din Perth,
‎sir Marlowe Wallach din Witchbain,
‎sir Spalding Ramsey din Parrow,
‎Geoffrey Lyons din Norwich,
‎și Sir Cole Lyons din Norwich.
‎Șoimul regal al măriei sale, ‎regele Edward al III-lea.
‎Fie ca cel mai bun vânător ‎să aducă cel mai mare premiu.
‎Frate! Geoffrey!
‎Vino aici! Am un plan.
‎Învingi doar dacă dezbini și cucerești.
‎Atac din vest să prind șoimul.
‎Eu atac din est.
‎- Ne vedem în oraș. ‎- Negreșit.
‎BRACEBRIDGE, OHIO ‎18 DECEMBRIE 2019
‎Mereu ai fost o elevă de zece, Paige.
‎De asta mediile tale parțiale mă surprind.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Grayson s-a despărțit de mine.
‎Credeam că e unica mea iubire, ‎prințul meu.
‎Dar s-a dovedit a fi un broscoi.
‎Se pare că e o epidemie ‎de indivizi de teapa lui.
‎Draga mea.
‎Știi,
‎creștem cu iluzia că suntem prințese și...
‎găsim iubirea adevărată ‎cu un cavaler în armură strălucitoare
‎și trăim fericiți ‎până la adânci bătrâneți.
‎Adevărul e...
‎că-i doar atât.
‎O iluzie.
‎Știu că acum suferi și e nasol,
‎și îmi pare rău,
‎dar să știi că îți va trece.
‎Îți garantez.
‎Între timp, să nu-l lăsăm pe tip ‎să-ți strice media aproape perfectă.
‎Bine?
‎Aveți dreptate.
‎Mulțumesc, miss Winters.
‎Hai încoace!
‎Salut, Mads, ce e?
‎Brooke, fă-mi un serviciu. ‎Sărbători fericite!
‎E aglomerat magazinul, ‎Evan e plecat din oraș la un proces
‎și i-am zis lui Claire c-o duc ‎la deschiderea Christmas Castle.
‎Lasă că o iau eu și mergem acolo.
‎Ești grozavă! Mersi, soră.
‎Pe curând.
‎ADÂNC ÎN PĂDURILE DIN NORWICH ‎MAI TÂRZIU PE 18 DECEMBRIE 1334
‎Ziua bună!
‎Nu e vreme de stat afară fără adăpost.
‎Ești un cavaler chipeș.
‎Te înduri să ajuți pe cineva ‎frumos ca mine?
‎Sir Cole Christopher Frederick Lyons, ‎la dispoziția ta.
‎Încotro?
‎Spre castel. Pare că e timpul ‎să renunț la vânătoare.
‎Te duc până acolo, dacă vrei.
‎Fratele tău mai mic, Geoffrey, ‎va fi uns cavaler, de Crăciun.
‎Nu-i așa?
‎Așa e.
‎Hai să te duc la căldură.
‎Încalecă pe calul meu. ‎Îl duc eu de căpăstru.
‎Fiindcă ești om bun, îți spun ceva.
‎Menirea pe care tânjești s-o afli ‎de atâția ani,
‎o vei găsi începând de azi.
‎Vei călători pe tărâmuri îndepărtate,
‎vei vedea lucruri nevisate.
‎Balauri care zboară și cai de oțel, ‎cutii magice de voie bună.
‎Așa să fie? ‎Și ce voi afla în această călătorie?
‎Îți vei afla destinul. ‎Îți vei împlini visul.
‎Vei deveni cavaler adevărat.
‎Cred că ai stat prea mult în frig.
‎Hai la adăpost.
‎Bagă de seamă!
‎De nu izbutești să-ți afli menirea ‎înainte miezul nopții în ajun de Crăciun,
‎nu vei fi niciodată un cavaler adevărat.
‎Cotoroanțo!
‎Sherwyn!
‎Unde ți-e stăpânul?
‎Sherwyn, unde e Cole?
‎Crăciun fericit!
‎Sărbători fericite tuturor!
‎Crăciun fericit!
‎Sherwyn!
‎Crăciun fericit, tuturor!
‎BRUTĂRIA DNEI CRĂCIUN
‎- Cum e? ‎- Foarte bună.
‎Da? Te speli pe dinți mai târziu?
‎- Da. ‎- Da? Bine.
‎- Mama nu mă lasă să mănânc din astea. ‎- De asta s-au inventat mătușile.
‎Ia spune, ce-i ceri Moșului anul ăsta?
‎Un cățel.
‎- Un cățel? ‎- Da.
‎Faci o poză cu noi?
‎Cu îngăduință, domnițele mele, ‎ce înseamnă asta?
‎Mulțumesc.
‎Bună, David.
‎- Copiii abia așteaptă să-l vadă pe Moș. ‎- Da, categoric.
‎Haide!
‎- Crăciun fericit! ‎- Ce-ți dorești de Crăciun, tinere?
‎- O bicicletă nouă. ‎- O bicicletă nouă!
‎Vedem ce putem face, nu, dnă Crăciun?
‎- Crăciun fericit! ‎- Crăciun fericit!
‎Crăciun fericit!
‎Hai, tu urmezi.
‎Bună, Moș Crăciun.
‎Ce-ai pățit?
‎E cineva care speram că s-a mutat ‎la Polul Nord, ca să nu-l mai văd.
‎Fostul iubit, James?
‎Da, chiar el.
‎Să-i amintesc Moșului să-i pună cărbuni ‎în ciorapi anul ăsta. Ar învăța minte.
‎E rândul tău. Du-te!
‎Ce scumpă ești!
‎Ce-ți dorești de Crăciun, dră?
‎Un cățel adevărat. Nu unul de pluș.
‎Eu și dna Crăciun vom lua aminte.
‎Și încă ceva.
‎Îi aduci un nou iubit mătușii Brooke? ‎Pe cineva drăguț, care să n-o înșele.
‎Nu!
‎E Crăciunul, draga mea.
‎Dacă crezi, orice e posibil.
‎- Poftim! Crăciun fericit! ‎- Crăciun fericit!
‎Ei bine,
‎dacă am bifat asta, ‎ce-ai zice de niște ciocolată caldă?
‎Da.
‎Cotoroanțo!
‎Mă iertați, doamna mea.
‎Ce ciudat!
‎Un balaur zburător de oțel.
‎Îmi pare rău!
‎- Ce-i licoarea asta gustoasă? ‎- Ciocolată caldă. Te ajut.
‎Îmi pare foarte rău.
‎Nu-i... niciun bucluc.
‎Ce armură impresionantă!
‎Foarte autentică.
‎Brooke, uite! A venit mama.
‎Crăciun fericit!
‎Negreșit.
‎Ce bine că ai ajuns!
‎Claire ți-a zis c-a fost la Moș?
‎Da. Le-am zis că vreau cățel.
‎Păi, baftă! Cu câinii e multă treabă.
‎S-a dovedit că copiii ‎care cresc cu animale
‎sunt mai fericiți, mai sănătoși ‎și au inteligență emoțională.
‎Vezi?
‎Da. Tu erai de partea mea, mai știi?
‎Zic și eu.
‎Da, deci...
‎cine-i drăguțul în armură cu care vorbeai?
‎Nu știu. O fi vreun actor de pe aici.
‎Ei bine,
‎ar trebui să mergem.
‎WBRO, Bracebridge, avertisment meteo.
‎La noapte ninsori abundente...
‎E absurd.
‎Datorită condițiilor vitrege, cetățenii...
‎Parcă aș conduce prin avalanșă.
‎Plugurile vor fi prezente în forță...
‎Văleu!
‎Vai de mine, ești teafăr?
‎Îmi pare rău, nu vedeam nimic.
‎Ești rănit? Ce pot să fac?
‎Nu te teme.
‎Am fost aruncat mult mai departe ‎de cai mai iuți decât calul tău de oțel.
‎Domniță, spune-mi,
‎ce sat e ăsta?
‎Bracebridge.
‎De unde?
‎Din Ohio.
‎Va să zică, nu-s în Anglia?
‎Agentul Stevens, slavă Domnului!
‎Urma să sun la 112.
‎Care e problema?
‎Conduceam și nu vedeam mai nimic,
‎și brusc, tipul era în mijlocul drumului.
‎Cred că s-a lovit la cap.
‎Te simți bine? Cum te cheamă?
‎Sir Cole Lyons, din Norwich.
‎Și pe tine?
‎Sunt agentul Stevens.
‎Nu mi-ai văzut calul, cumva?
‎Sherwyn!
‎Uite ce zic...
‎stai în spate, în...
‎calul de oțel și te ajut să-l găsești.
‎Ești foarte amabil, dle agent.
‎- Ești bine? Super! ‎- Da.
‎Îl duc la spital
‎- ...să-l consulte. ‎- Bine gândit.
‎- Ne vedem acolo. ‎- Bine.
‎URGENȚE
‎Dr. Barnes, sună la 11.
‎- Cum se simte? ‎- N-are nicio zgârietură.
‎Noroc că purta armura.
‎La scanare e totul bine.
‎Slavă Domnului!
‎Am supraviețuit tubului de tortură.
‎Tomografului.
‎Pare că Sir Cole se crede ‎cavaler din secolul al XIV-lea.
‎Medicul a zis că după lovitura la cap, ‎poate avea amnezie posttraumatică.
‎Se rezolvă de la sine, fără tratament.
‎Cole, mă bucur că ești teafăr.
‎Sunt sir Cole.
‎Sir Cole?
‎Sir Cole.
‎Bine, atunci, sir Cole.
‎Am găsit asta în zăpadă.
‎Cred că e a ta.
‎Mulțumesc, domnița mea. ‎E neprețuită pentru mine.
‎Mă bucur că ești bine. Eu sunt Brooke.
‎Încântat.
‎Sir Cole Christopher ‎Frederick Lyons din Norwich.
‎La dispoziția ta, lady Brooke.
‎Măi să fie!
‎Super.
‎Da.
‎Apropo, am luat bilete la banchet.
‎Super.
‎Tatăl tău ar fi mândru. ‎Ne lipsește în poliție.
‎Mulțumesc. Înseamnă mult pentru mine.
‎Unde-l duci acum?
‎Nu are acte, nu e în sistem,
‎mă gândeam să-l las să doarmă la secție ‎până-i revine memoria.
‎Mă simt îngrozitor.
‎L-am lovit cu mașina.
‎- E vina mea. ‎- Ba nu.
‎Nu e vina nimănui
‎și nu tre' să mă prăvălesc la secție.
‎Pare neplăcut după ziua de azi.
‎Mă adăpostesc cub un copac la noapte.
‎Nu dormi sub un copac, când eu am ‎o cameră de oaspeți unde poți sta.
‎- Brooke, nu cred că e o idee bună. ‎- Va fi bine.
‎Și apoi, m-aș simți mai bine ‎să-l știu în siguranță
‎și confort, până îi revine memoria.
‎Mulțumesc frumos, domniță. ‎Refugiul tău pare un repaus încântător.
‎- Fie. Vă verific mai târziu. ‎- Bine.
‎Mergem?
‎- Fascinant. ‎- Ce anume?
‎Roata e ca frâiele,
‎iar clapele de la tălpi ‎controlează viteza calului.
‎Vrei să asculți muzică?
‎Poftim!
‎Ce?
‎Unde-s menestrelii ‎care cântă această melodie?
‎La radio.
‎Aici. Vezi?
‎Vrei să asculți alt cântec?
‎- Pot? ‎- Da, desigur.
‎Butoane.
‎Te distrezi.
‎Măi să fie!
‎Aici locuiesc.
‎Luăm armura mai târziu.
‎Casa de oaspeți e în spate.
‎Nu e modernă, dar îți va fi bine și...
‎cald!
‎M-ai prins la fix!
‎Dragă, să mergem!
‎Mă poți lăsa jos.
‎Ușurel, domniță.
‎Domnița e stabilă și gata de drum.
‎Aici e.
‎E un conac frumos.
‎Mersi. Era al părinților mei.
‎Simte-te ca acasă.
‎- Ce? ‎- Se pare că drăcia asta
‎aduce vremea rece de afară...
‎înăuntru.
‎Chiar ești din Anglia?
‎Negreșit. Mă trag din Norwich.
‎M-a uns cavaler regele Edward al III-lea, ‎Crăciunul trecut.
‎Prima dată ar trebui
‎să-ți înnoim garderoba cu câteva secole.
‎Precis a rămas ceva ‎de-al fostului pe aici.
‎- Mulțumește-i din partea mea. ‎- E fostul iubit.
‎Adică, nu-l mai văd.
‎- Regret. ‎- Nu!
‎N-ai de ce.
‎S-a dovedit a fi, ‎cum zic copiii, un dobitoc.
‎Înțeleg. Ei bine...
‎până aduci straiele dobitocului,
‎ai vreun ceaun sau o căldare ‎în care să fierb niște apă pentru o baie?
‎Ce-ar fi să îți arăt baia?
‎Sir Cole!
‎- Bun găsit! ‎- Bun găsit!
‎Vin cu daruri.
‎Și eu n-am nimic pentru tine.
‎Nu-i nimic.
‎Te las să te îmbraci.
‎Stai! Ce ai făcut, Brooke?
‎- Dacă e periculos? ‎- Cine e periculos?
‎Nimeni, scumpo. Nu mai mânca alea. ‎Sunt pentru prăjituri.
‎Mads, predau de destul timp ‎și recunosc un măr bun.
‎Crede-mă, e inofensiv.
‎Mai puțin sabia lui.
‎Brooke...
‎Stai calmă. Totul e sub con...
‎- Te las! ‎- ‎Stai! De ce? Ce?
‎Am de stins un incendiu.
‎Nu! Stai! Brooke!
‎Ce faci?
‎Mi-ai speriat cina.
‎Ce? Nu!
‎Nu poți mânca sconcși ‎și să faci foc pe peluzele oamenilor.
‎Iertare, domniță Brooke. Dar...
‎Spune-mi Brooke, simplu.
‎Brooke, n-am vrut să te supăr.
‎Dar sunt puțin hămesit.
‎O rezolvăm mult mai ușor,
‎fără sconcși.
‎Un cheeseburger.
‎Crochete de cartofi.
‎Hot dog, câine fierbinte.
‎Dar sconcșii nu se pot mânca.
‎Nu e un câine. E un cârnat de porc.
‎Ce-ți dorești?
‎Pâine neagră,
‎griș de ovăz cu lapte, mistreț,
‎mure și, de băut,
‎licoare de care ai vărsat pe mine ‎la castel.
‎Ce vă aduc?
‎Doi cheeseburgeri cu cartofi prăjiți ‎și două ciocolate calde.
‎- Imediat. ‎- Super. Mersi.
‎Delicios. Încă un rând, putoare!
‎Sir Cole, apelativul e cam jignitor.
‎Îi numim chelneri.
‎Să-mi fie cu iertare. N-am vrut ‎să te jignesc, frumoasă chelneriță.
‎Scuze.
‎Încă un rând, fii bună.
‎S-a făcut.
‎Mersi.
‎Ai soție, copii?
‎Vreo frumoasă domniță te așteaptă acasă?
‎Acum câțiva ani am avut.
‎Nu mă puteam căsători cu lady Matilda, ‎până nu-mi aflam menirea.
‎Nasol.
‎Deși îmi era foarte dragă, ‎trebuia să fac ce se cuvine.
‎Datoria de căpătâi a unui cavaler ‎e să-și urmeze menirea și regele.
‎- Bună! ‎- Salut!
‎Luați loc!
‎Ce este?
‎Nimic. Doar...
‎fostul iubit cu noua prietenă.
‎Păi, să-i mulțumesc dobitocului ‎pentru straie.
‎Nu e nevoie.
‎Mai ții la el.
‎Țin ca la o mare greșeală. Da.
‎M-a înșelat cu putoarea
‎care stă vizavi de el.
‎Atunci, poate merită nu doar mulțumiri.
‎Nu!
‎Stai jos! Nu poți face asta. Termină!
‎Ba să știi că pot.
‎Nu înțelegi.
‎Nu așa se procedează în zilele noastre.
‎Sunt legi care interzic asta.
‎Legile galanteriei s-au schimbat într-atât ‎încât un nemernic
‎nu poate fi pedepsit.
‎Poate.
‎Mai bine să n-o faci ‎cât timp îi porți puloverul de Crăciun.
‎Merge de pașaport?
‎Josh!
‎Ai venit acasă!
‎O cutie magică de voie bună.
‎Cum a prezis cotoroanța.
‎Bună! Cu ce te pot ajuta azi?
‎Dacă menestrelii îți plac mai mult, ‎spune: „Alexa, pune colinde.”
‎Iată „Colinde”.
‎Unde e dna Alexa Pune cu care vorbești?
‎E chiar aici.
‎Spune-i ce vrei.
‎Îndată, domniță.
‎Brooke.
‎Noapte bună, sir Cole.
‎Lady Alexa Pune...
‎îmi vreau calul.
‎Iată „Caleașca cu un cal.”
‎Lady Alexa Pune,
‎vreau să-mi aflu menirea și să ajung ‎la sfințirea cavaler a fratelui meu.
‎Iată „O, noapte sfântă.”
‎Lady Alexa Pune, du-te departe!
‎Iată „Departe într-o iesle.”
‎19 DECEMBRIE 2019
‎Bună!
‎Bună dimineața!
‎Sper că nu-i devreme să asaltez castelul.
‎Nu.
‎Îți las niște costume de schimb ‎pentru prințul fermecător.
‎Se crede cavaler, Madison, ‎nu față princiară.
‎Alea-s brioșe cu babane și nuci ‎de la cofetărie?
‎Ia mâna! Cavalerul gustă primul.
‎Abia aștept să-l cunosc pe misterios.
‎Să mergem!
‎Zi bună, domnițe.
‎Ai dormit bine?
‎Mă tem că nu,
‎căci cutia cu imagini ‎m-a încântat toată noaptea.
‎Ea ar fi sora ta.
‎Da. Madison, el e Cole.
‎Se vede asemănarea ‎pe chipurile voastre minunate.
‎Ți-am adus un mic dejun ‎și câte ceva de la magazinul meu.
‎Mulțumesc din suflet.
‎Madison trebuie să plece.
‎Da?
‎Ai un magazin de deschis, mai știi?
‎Da. Așa e.
‎Mi-a părut bine să te cunosc, sir Cole.
‎Și mie, domniță.
‎Dumnezeule, e superb.
‎Bine. Pa!
‎- Ce... ‎- Pa!
‎E ceva ce-ți place în sacoșe?
‎Sir Cole!
‎Ce zici de straiele astea grozave?
‎Călduroase foc.
‎Ce s-a întâmplat cu Alexa?
‎N-o puteam opri ‎și am surghiunit-o în aerul nopții.
‎Puteai s-o închizi.
‎M-a enervat și mi-am zis ‎că pedeapsa e pe măsură.
‎Tehnologia modernă
‎e mișto rău.
‎Se pare că-ți revine memoria.
‎Am avut ocazia să studiez dialectul
‎cu imagini din cutia magică.
‎E nonconformist și lipsit de sens.
‎De exemplu, ‎cum poți numi pe prietenul cuiva
‎mamă, tată, rege, regină, ‎scumpi, soră, frate sau iubi?
‎Se pare că ai urmărit non-stop.
‎Dacă asta înseamnă ‎că m-au captivat imaginile cutiei, da.
‎Ce-ar fi să urmărim împreună?
‎Hai, șezi aici.
‎Nu știu. Am atâtea treburi ‎de Crăciun de făcut.
‎Ai avut dreptate. A mers de minune.
‎Ți-am zis că merge.
‎Îți trebuie inventivitate, muncă asiduă
‎și puțin spirit de Crăciun...
‎Reușeai oricând.
‎Sherwyn, te-ai întors!
‎Nu uita, ai timp până la miezul nopții ‎în ajun de Crăciun să-ți afli menirea.
‎Știu, bătrână cotoroanță. ‎Ce caut mai exact?
‎Deschide ochii. Va fi chiar în fața ta.
‎Dar îi am deschiși.
‎Totul va deveni limpede ‎când vei învăța să-ți deschizi inima.
‎Nu mai vorbii în dodii, cotoroanță. ‎Ce înseamnă asta?
‎Sherwyn!
‎- Paloșul meu! ‎- Te simți bine?
‎Nu.
‎Cred că am avut un vis urât.
‎Asta a fost cu încă un episod.
‎Vai, am de gând ‎să am o zi mult mai productivă.
‎Negreșit.
‎20 DECEMBRIE 2019
‎Acelea erau decorațiile mamei de Crăciun.
‎N-am putut-o deschide. ‎Că... îmi trezește multe amintiri.
‎M-am mutat acasă după ce s-a îmbolnăvit, ‎și tata a murit câteva luni mai târziu.
‎Îmi pare rău.
‎Eu nu mi-am văzut părinții ‎de când am fost trimis scutier.
‎Dar îi port cu mine...
‎și toate amintirile, aici.
‎Poate e timpul s-o deschid.
‎Domnul Ginger Snaps.
‎În fiecare an mama îmi făcea ‎ceva special, ca să găsesc sub brad,
‎o broșă sau o pernă croșetată ‎pentru păpuși.
‎Îmi plăcea să le caut ‎ascunse printre crengi.
‎Și mama mea era croitoreasă.
‎Ea ne făcea straiele.
‎S-ar fi înțeles bine amândouă.
‎Ai zis că ai fost uns cavaler ‎de regele Edward al III-lea.
‎A domnit în anii 1300.
‎Un rege formidabil și admirat.
‎Știi în ce an suntem?
‎Cutia cu imagini zice că e 2019.
‎Soarele răsare
‎în fiecare dimineață, Luna moare
‎ca să renască în fiece lună, ‎și asta, chiar dacă nu înțelegem.
‎Am călătorit aici
‎și nu contează dacă înțeleg cum.
‎Dar știi că nu există călătorie în timp.
‎Nu-i așa?
‎Nici în 1300,
‎nici în 2019.
‎După logica asta, ‎se poate întâmpla doar ce înțelegi.
‎Ei bine, cred că ai dreptate.
‎Iartă-mă, sir Cole.
‎Știi,
‎nu mai trebuie să-mi spui sir Cole.
‎Credeam că e o formă de respect.
‎Da, este.
‎Formalitățile pot înceta acum că...
‎ne știm mai bine.
‎Atunci, bine, Cole.
‎Ce e vraiștea asta mutilată?
‎E bradul meu de Crăciun.
‎Trebuie doar montat.
‎E meșteșugit ca creaturile ‎care-ți împodobesc coliba.
‎Du-mă în pădure. ‎Îți arăt un brad adevărat.
‎Bine.
‎De unde vin eu, împodobim brazii ‎cu lumânări și fructe.
‎În dimineața de Crăciun,
‎cu fratele meu, ne trezim și găsim ‎o portocală și un bănuț sub așternut.
‎Portocală și un bănuț? ‎N-ai nevoie de factură.
‎La șapte ani, am făcut ucenicie de paj.
‎Noroc că lordul Ganley mă lăsa ‎să vin acasă de Crăciun, an de an.
‎A fost greu.
‎Atâta știam.
‎La 14 ani, am devenit scutier ‎și m-au trimis la lordul Townsend
‎până la 21 de ani, când m-au uns cavaler.
‎Ăsta pare vajnic.
‎Da. Chem un angajat să ne ajute.
‎Ei, na!
‎Unde-i plăcerea tăierii bradului ‎dacă altul îți face treaba?
‎Dacă poate el, pot și eu.
‎Drăguț.
‎Vezi?
‎Brooke...
‎pot să îți pun o întrebare personală,
‎despre legătura amoroasă cu dobitocul?
‎Cu James?
‎Cât de serioasă a fost?
‎Dacă și-a călcat cuvântul ‎și te-a defăimat,
‎cred că menirea mea e să-l trag în paloș.
‎Nu.
‎Nu merită efortul.
‎Adevărul e că știam că nu el e alesul.
‎Am rămas cu el sperând
‎că va deveni cum mi-l doream.
‎Dar te-a făcut să suferi.
‎Doi ani am încercat de toate,
‎dar n-a fost destul.
‎Cred că avea creierul fiert ‎de a ales pe alta în locul tău.
‎Pe asta n-am mai auzit-o,
‎dar...
‎mersi.
‎Un cavaler mereu spune adevărul.
‎Brooke, oare ești destul de galantă ‎cât să-mi împrumuți calul?
‎Mașina?
‎Mai știi să conduci?
‎Desigur.
‎Am mai îmblânzit fiare la vremea mea.
‎A ta e la fel.
‎Bine, cred.
‎Știi unde mergi?
‎Nu chiar, dar sunt hotărât să aflu.
‎Nu cred că ai nevoie de ștergătoare.
‎Am înțeles.
‎Precis îți amintești cum să conduci?
‎Îmi fac încălzirea.
‎Va fi bine. E bine.
‎Bătrână cotoroanță.
‎Mă scuzați, doamna mea.
‎Amice, ai putea ‎să nu-i mai spui nevesti-mii cotoroanță?
‎- Pari rătăcit. ‎- Negreșit.
‎Nu-s mai aproape să fiu cavaler adevărat ‎decât când cotoroanța m-a trimis aici.
‎Cotoroanța?
‎O înțeleaptă care se deghizează felurit ‎și pune la încercare inima cavalerilor.
‎Cred că ești vreun actor metodic. ‎Chiar intrați în rol.
‎Un cavaler are sufletul curat.
‎Din păcate, nu-s mai aproape ‎de menirea mea decât când am ajuns aici.
‎Îți spun că bucuria Crăciunului
‎ne amintește de credința ‎care ne susține tot anul.
‎Știi, eșuezi doar când renunți.
‎Speranța și hotărârea ‎însuflețește campionii.
‎Adevăr grăiești.
‎Mersi pentru povața înțeleaptă, ‎părinte Crăciun.
‎Plăcerea e a mea.
‎Măi, ce bun sunt!
‎Crăciun fericit! Dați-mi să văd listele!
‎- Ce? Așa multe? ‎- Da! E aici!
‎POLIȚIA
‎Vai, Doamne.
‎Cole.
‎Cole, ag. Stevens a zis că a găsit mașina ‎abandonată. Ce s-a întâmplat?
‎Te simți bine?
‎Din păcate...
‎încă nu știu care mi-e menirea.
‎Adică să te lupți cu balauri ‎sau să smulgi săbii fermecate din piatră?
‎Te-ai uitat la prea multe filme ‎la cutia fermecată de voie bună.
‎În căutarea menirii, unui cavaler ‎îi sunt încercate slăbiciunile.
‎Și care e slăbiciunea ta?
‎Domniță, îți spun că nu știu.
‎Am timp să aflu ‎doar până la miezul nopții de Ajun.
‎Când eram mică, tata spunea
‎că poți obține orice în viață, ‎dacă vrei destul de mult.
‎Brooke, e legământul meu solemn.
‎Vreau asta mai mult ca orice.
‎Atunci, nu ai de ce să te temi, Cole.
‎Mai sunt cinci zile până de Crăciun ‎și sunt convinsă că-ți vei atinge scopul.
‎Îți apreciez încrederea.
‎Hai!
‎Să mergem acasă!
‎În cazul ăsta,
‎ar fi bine să-ți dau frâiele calului tău.
‎E genul devotat, ‎care ascultă doar de tine.
‎Bine.
‎21 DECEMBRIE 2019
‎Asta nu poate fi Anglia mea.
‎E o vedere live din Turnul Londrei.
‎Ce mulți prizonieri!
‎Nu sunt prizonieri. Sunt turiști.
‎Acum e obiectiv turistic. ‎Lumea plătește ca să-l viziteze.
‎- Zău, ce urmează? ‎- Mătușă Brooke, am ajuns!
‎Reține ideea.
‎- Bună! ‎- Bună! Astea-s pentru mine?
‎- Da. ‎- Sunt minunate. Mersi.
‎V-am fi adus și prăjituri,
‎dar cineva le-a împărțit ‎cu jumătate de cartier.
‎Despre asta e vorba de Crăciun.
‎Chiar ești cavaler?
‎Da, sunt.
‎Fetele pot fi cavaleri?
‎- Nu. ‎- Da.
‎Fetele pot fi
‎orice își doresc.
‎Tare! Mă înveți ‎să mă lupt cu o sabie adevărată?
‎Nu cred. Ești prea mică ‎și e prea periculos.
‎Aș zice că nu.
‎La vârsta ei, învățam să ne luptăm cu bețe
‎ca să nu ne primejduim viața sau membrele.
‎Cine e gata să începem ‎petrecerea împodobirii bradului?
‎- Da. ‎- Eu.
‎Să mergem!
‎Bunica și bunicul tău au luat asta ‎în excursia lor din Aldovia.
‎Bine.
‎Cum e așa?
‎E înclinată spre dreapta.
‎Nu.
‎Așa e perfect.
‎În afară de faptul că se crede cavaler ‎din secolul al XIV-lea,
‎Cole are tot ce-i trebuie.
‎Da.
‎Nu, dar... e convingător.
‎Odată ce-și recapătă memoria, ‎vom vedea că îl încântă ce e medieval.
‎Nu știu, Mads.
‎Dacă el chiar e cine spune?
‎Dacă există lucruri ‎dincolo de înțelegerea noastră?
‎Te referi la călătoria în timp?
‎Atunci, amândoi aveți nevoie ‎de un control la cap.
‎Trebuie să recunosc despre tip
‎că e foarte plăcut și fermecător.
‎Da, așa e.
‎Ne-ar prinde bine mai mulți Cole pe lume.
‎Beau pentru asta.
‎Noroc!
‎Excelent!
‎Nu uita,
‎mereu să-ți aperi părțile slabe.
‎Puștoaico, e timpul să-i spui ‎noapte bună, bunului cavaler.
‎- Mulțumesc. ‎- Nu.
‎Noapte bună!
‎Ăsta e un pumn.
‎Da, dar noi, cavalerii, dăm mâna ‎să arătăm că nu avem armă.
‎- Noapte bună! Te iubesc. ‎- Și eu.
‎- Noapte bună! ‎- Noapte bună!
‎22 DECEMBRIE 2019
‎Nu te supăra, cine a început lupta?
‎Iertare, domniță Brooke. ‎Am vrut să exersez puțin
‎și m-am lăsat purtat.
‎Așa crezi?
‎Trebuie să facem curățenie.
‎Aș putea să vă ajut.
‎Cum să nu.
‎Bună!
‎Bună! Ce avem noi aici?
‎Cole are rol de cavaler ‎la Christmas Castle
‎și își făcea exercițiul.
‎'Neața!
‎- Cole, e vecina mea, Allyson. ‎- Încântată.
‎O plăcere.
‎Am trecut să văd dacă diseară ești liber ‎să mergem la colindat cu prietenii.
‎Păi... E o onoare
‎pe care cu respect o refuz,
‎că am angajamente anterioare.
‎Atunci, altă dată, poate?
‎Poate.
‎Bine.
‎- Pa! ‎- Pa!
‎- La revedere! ‎- La bună vedere!
‎Lady Allyson pare ‎că te-a înverzit de ciudă.
‎În primul rând, nu e o doamnă.
‎În liceu a fost votată ‎cea mai flușturatică.
‎Crede-mă, nu e o domniță la ananghie.
‎Dar a necăjit-o pe domnița din fața mea,
‎și de aceea am refuzat-o.
‎De când ai tu angajamente anterioare?
‎De când o fată bună la suflet ‎mi-a deschis ușa.
‎Ticăloșia lui James...
‎Cum ai numi-o tu?
‎Și-a făcut numărul ‎pe respectul tău de sine, fată.
‎Nu știu dacă-i chiar așa, dar...
‎Da, cred c-am rămas ‎cu niște probleme de încredere,
‎dar cum altfel?
‎Un cavaler rămâne încrezător. ‎Ține de codul nostru.
‎Ce mai ține de codul cavalerilor?
‎Un cavaler se dedică cu curaj și onoare.
‎Cu paloșul apără omul bun, ‎cu puterea, susține pe cel slab.
‎Are o fire răbdătoare
‎iar cu bunătatea ‎îi ajută pe cei la nevoie.
‎Am să te rog ceva.
‎Am nevoie de tot ajutorul ‎pentru banchetul din ajun de Crăciun.
‎Te bagi?
‎Negreșit.
‎la dispoziția ta, zi și noapte.
‎Mersi că ai avut grijă de copii.
‎Oricând. Abia aștept ‎să văd cum iese banchetul.
‎Și noi.
‎Will, Lily, fiți cuminți!
‎Copii,
‎haideți la o ciocolată caldă.
‎Unde-ți sunt mănușile?
‎Nu-mi țin cald.
‎Nu-l poți ruga pe tatăl tău ‎să-ți ia altele?
‎Se întristează când îi cerem lucruri noi.
‎Poftim! Ia-le pe astea. Am altele.
‎Pot?
‎Mulțumesc.
‎Cum a început acest eveniment caritabil?
‎Când eram mică, ai mei țineau ‎un banchet de Crăciun an de an,
‎pentru amici și rude ‎care n-aveau unde să meargă.
‎După ce ei s-au dus, ‎am vrut să păstrez tradiția.
‎Ce altruist!
‎Crăciunul este despre dăruit, nu?
‎Cum evenimentul a tot crescut, ‎am început să vindem bilete
‎și donăm profitul celor nevoiași.
‎- Bună! ‎- Eileen.
‎Spune-mi că e ce cred eu.
‎Da, ciocolata mea de casă cu mentă.
‎Anul ăsta am făcut așa multă ‎că Fred a sugerat să iau o betonieră.
‎Unde e Fred? ‎E nelipsit de la aceste evenimente.
‎Da, îl doare spatele.
‎Nu-i mai trece durerea. ‎Jur c-am încercat de toate.
‎Pune-i o cârpă fierbinte pe noadă. ‎Cât de fierbinte suportă.
‎Apoi pune-i din belșug fiertură ‎din fiere de bou, seu de porc și chimen.
‎Asta n-am făcut.
‎Eileen, el e Cole. Nu e doctor,
‎dar e priceput în tratamente holistice.
‎Te asigur,
‎leacul ăsta îl scapă de durere. ‎Cavalerii îl folosesc de secole.
‎Aș putea încerca.
‎N-are ce să-i strice.
‎- La mine pare bine. ‎- Bun. Ține-l așa.
‎BANCHET DE CRĂCIUN ‎CĂMINUL CULTURAL BRACEBRIDGE
‎Bine.
‎- Pun eu asta, Brooke. ‎- Mersi, David.
‎Îți mulțumesc că ești aici.
‎E grozav că ai găsit timp ‎să faci voluntariat.
‎Știu că ești ocupat.
‎Copiii mei vreau să știe ‎că e important să dăruiești.
‎Ești un tată bun.
‎Fiica lui e prietena lui Claire.
‎E un om bun.
‎23 DECEMBRIE 2019
‎Fug la piață să iau ceva ‎pentru banchetul de Crăciun.
‎- Vii cu mine? ‎- Negreșit.
‎Perfect.
‎Fără paloș.
‎Lasă-l.
‎Aici e un belșug nemaivăzut.
‎Da, cred că și mie mi se pare normal ‎cât de norocoși suntem.
‎De unde vin eu, la piață e doar vânat, ‎legume și pâine.
‎Asta cred că e licoarea gustoasă ‎care-mi place.
‎Da, aia e.
‎Dar, Cole, ne trebuie doar una.
‎Nu fac provizii pentru iarnă.
‎Ce mai e? Unde e pâinea?
‎Eu...
‎Noi tocmai...
‎Ei bine...
‎Chiar îți place ciocolata caldă.
‎Asta e.
‎Ia opt pungi de rulouri. Acolo sunt. ‎Niciodată nu ajung.
‎Miss Winters!
‎Bună, Paige.
‎Vă pregătiți de banchetul de Crăciun.
‎Încerc.
‎Te simți mai bine decât ultima dată ‎când am vorbit?
‎Cu mult.
‎M-am gândit mult la ce am discutat,
‎și mă voi strădui ‎să mă concentrez la țelurile mele.
‎Mă gândeam că poate
‎îmi dați o temă suplimentară ‎ca să-mi măresc media.
‎Sigur găsim o soluție.
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎- Bine. Baftă cu banchetul. ‎- Mersi.
‎- La revedere! ‎- Pa!
‎Cole!
‎am zis opt pungi, nu să le guști înainte.
‎Nu le da oaspeților. ‎Au gust de cap de cocoș.
‎Atunci, ce propui?
‎Du-mă pe aleea cu făină, drojdie și unt.
‎Nu-s o bucătăreasă pricepută, ‎așa că hai să luăm ceva satisfăcător.
‎Mă refeream la mine. ‎Sunt măcelar, brutar, lumânărar.
‎Desigur.
‎Mamă, pot să merg cu Lily afară ‎să ne jucăm în zăpadă?
‎Nu știu ce să zic. Zăpada e cam grea.
‎Te rog, doar un pic.
‎Claire o să mă învețe ‎să lupt ca un cavaler.
‎Bine, fie.
‎Ce e o întâlnire de joacă ‎fără o luptă cu săbii, nu?
‎Hei, vino înapoi!
‎Unde ți-s mănușile?
‎I le-am dat lui Lily, că ea nu avea.
‎Frumos din partea ta, Claire.
‎Avem desperecheate? Da.
‎Poftim!
‎Voilà!
‎Bine.
‎- Pa! ‎- Să nu mergeți departe, vă rog!
‎De unde ai învățat să coci?
‎Ca scutier, am fost pus la bucătărie.
‎Griselda, brutăreasa, era severă,
‎dar am învățat multe de la ea.
‎Cât timp ai lucrat la bucătărie?
‎Câțiva ani.
‎Acolo mi-am perfecționat ‎măiestria la scrimă și luptă,
‎și am învățat să cânt la lăută.
‎Ești un renascentist sadea, nu-i așa?
‎Vai, e viscol mare afară.
‎Acum urmează ingredientul magic.
‎Nu poți avea pâine de boabe
‎fără boabe.
‎Dar îi dă gust?
‎Deloc.
‎Legenda spune că cine găsește bobul
‎e ales regele sau regina banchetului ‎și își pune o dorință.
‎Aluatul nu va crește
‎dacă-l căsăpești ca pe un balaur.
‎Vezi?
‎Nu e greu.
‎Nu. Nu e greu deloc.
‎E sora mea.
‎Salut, Mads, ce e?
‎- Bine, liniștește-te. Venim imediat. ‎- Ce e?
‎Claire nu e de găsit.
‎Bună!
‎David și agentul Stevens le caută,
‎și mi-au zis să stau pe aproape, ‎în caz că se întorc...
‎E-n regulă. Nu puteau merge departe.
‎E-n regulă.
‎Se pare că s-au dus încolo.
‎Stai liniștită. ‎Jur să le aduc înapoi tefere.
‎Mă duc cu el.
‎Claire!
‎- Lily! ‎- Pe aici s-au dus.
‎Ești sigur?
‎Toată viața am călărit ‎și am luat urma prin păduri.
‎Urmele se văd mereu, dacă te uiți atent.
‎- E o urmă proaspătă de mănușă. ‎- Claire!
‎PARCUL BLUE LIMESTONE
‎Claire știe să nu intre singură ‎în parcul ăsta.
‎Claire!
‎Lily!
‎Nu!
‎Nu la lac!
‎- Acolo sunt. ‎- Ajutor!
‎Lily, venim!
‎Sunt aici!
‎- Gata, fătucă. ‎- Lily, ce s-a întâmplat?
‎Ne-am pierdut.
‎Claire a alunecat pe gheață ‎și s-a crăpat.
‎Claire!
‎Mi-e frică!
‎Nu!
‎Ascultă-mă cu atenție!
‎Rămâi pe loc.
‎Cole, ai grijă!
‎- Nu-ți fie teamă. ‎- Gheața.
‎Claire, ai văzut vreodată un melc?
‎Da.
‎Vreau să te prefaci că ești un melc
‎și să te târăști încet, ‎pe burtă, spre mine.
‎Mai încet decât un melc.
‎Vreau să fii cel mai încet melc ‎care s-a târât vreodată pe pământ.
‎Așa.
‎Asta e. Mai ai puțin.
‎Asta e.
‎Te-am prins.
‎- Cu grijă! ‎- Hai!
‎Claire, mama e înnebunită.
‎Brooke, îmi pare rău. ‎Ne-am pierdut în zăpadă.
‎Nu-i nimic. V-am găsit.
‎E în regulă.
‎Să ducem copilele acasă.
‎- Te simți bine? ‎- Da.
‎Sir Cole, trebuie să spun
‎că ce ai făcut azi ‎a fost curajos și eroic.
‎Acum înțelegi că îndatoririle mele ‎seamănă cu ale tale, cum văd.
‎Apărăm și servim.
‎Exact.
‎Da.
‎Tatăl lui Lily ‎vrea să-ți mulțumească de ajutor.
‎Aș fi onorat.
‎Se pare că memoria tot nu-i revine.
‎Nu, așa pare.
‎Dar cine suntem noi ‎să-i spunem că nu e cine pretinde?
‎Poate.
‎Crezi că îl ajută ‎să continue cu iluzia asta?
‎Azi l-a ajutat.
‎Felicitări.
‎Că ți-ai găsit menirea, în sfârșit.
‎Acum cred că te poți întoarce acasă ‎la ceremonia de ungere a fratelui tău.
‎Nu cred.
‎Dacă nu erai tu...
‎Azi o fi fost un act de curaj,
‎dar mă tem că nu-i destul ‎pentru menirea vieții.
‎Nu pricep. De ce e nevoie?
‎Cotoroanța a vorbit în dodii. ‎A zis că e legat de inima mea.
‎Dacă nu aflu înțelesul...
‎aș putea rămâne aici pe veci.
‎Ar fi atât de rău?
‎Așa credeam înainte...
‎Evan, ai venit acasă!
‎Da, am făcut o înțelegere,
‎și când am coborât din avion, ‎aveam zeci de mesaje de la Madison.
‎El e Cole, un nou prieten de familie.
‎Mă bucur, Cole.
‎La fel.
‎Tocmai plecam. ‎Madison e sus, o culcă pe Claire.
‎Te pune ea la curent.
‎Perfect. Poți ascunde astea la tine?
‎Da, desigur.
‎- Claire cotrobăie? ‎- Nu, sora ta cotrobăie.
‎Îți vine să crezi? Mâine e Ajunul.
‎Nu înțeleg. De ce suntem aici?
‎Am fost aici de două ori, ‎de fiecare dată degeaba.
‎Încearcă să privești cu alți ochi.
‎Cotoroanța te-a trimis aici cu un scop, ‎deci o fi ceva demn de o menire.
‎Nu înțeleg. Cum poate un pretendent
‎să-și dovedească vrednicia unei domnițe?
‎Nu știu.
‎Dar am să-ți spun imediat ce aflu.
‎Atâta zic.
‎Idilele în viitor sunt mult mai complexe ‎decât pe vremuri.
‎Dacă contează, prefer vremurile tale.
‎Două ore, două ciocolate calde ‎și nicio menire la orizont.
‎Greșeala mea. ‎Credeam că merită să verificăm.
‎Bună! Urma să-mi iau o din aia.
‎Să-ți iei. Sunt foarte bune.
‎Le adoră.
‎Hoț de buzunare!
‎Stai, hoțule! Dă-mi paloșul tău!
‎E de cauciuc!
‎Dă-i punguța doamnei sau îndură pedeapsa.
‎Ia-o!
‎De unde vin eu, ‎hoții sunt atârnați de degete
‎sau păstrăm sfoara ‎și le tăiem mâinile, ca să nu poată fura.
‎Cred că e a ta.
‎- Mersi. ‎- Marshall Geller?
‎Ce părere aveți?
‎- Îl lăsăm cu mâini? ‎- Da.
‎- Da.
‎Ai înțeles drepturile ce ți le-am citit?
‎Da, numai țineți-l la distanță ‎pe nebunul cu sabia.
‎Pari să ai talent înnăscut ‎la jocul ăsta, Cole.
‎Ar trebui să intri în poliție.
‎Ar fi o onoare să călăresc ‎și să servesc alături de tine.
‎Desigur, va trebui ‎să treci examenul psihologic.
‎Voi învăța zi și noapte, ‎până sunt pregătit.
‎Bineînțeles.
‎Bună treabă!
‎Mersi, Brooke.
‎Nu știu, mă întreb ce caut aici.
‎Dar... Nu pricep, Cole.
‎Vrei să spui ‎că prinderea unui hoț, singur,
‎nu demnă de o menire?
‎Încep să mă îndoiesc că destinul meu ‎e să fiu cavaler adevărat.
‎Stai așa! Lasă deoparte negativismul.
‎Uite!
‎Mi-ai promis că rămâi încrezător.
‎Nu e gata până cotoroanța nu cântă.
‎Cred în tine, Cole.
‎Niciodată alte patru cuvinte ‎nu mi-au încălzit inima ca o pătură caldă.
‎Mulțumesc, Brooke.
‎- Noapte bună! ‎- Noapte bună!
‎Dnă Alexa Pune, cântă „Deck the Halls”.
‎24 DECEMBRIE 2019
‎Abia dacă încălzesc tăieței ‎în bucătăria asta.
‎Mulțumesc.
‎De mult n-a mai mirosit așa de bine.
‎Îmi amintesc de tinerețe.
‎Serios?
‎Ce tinerețe minunată!
‎Ia uite la voi!
‎Nu vreau să întrerup.
‎Am vrut să vă aduc asta ‎în semn de mulțumire.
‎Iată și costumul tău pentru diseară.
‎E licoare.
‎- Madison, ce atent din partea ta. ‎- Mersi.
‎Învăț de la cea mică.
‎Știi că ieri i-a dat mănușile ei ‎fiicei lui David, că săraca nu avea.
‎Ce?
‎Claire are suflet bun.
‎Ca mătușa ei, ca mama ei.
‎Soția lui David a murit anul trecut, ‎după o boală lungă.
‎Are patru copii mici și două slujbe, ‎ca să aibă acoperiș deasupra capului.
‎Ce poveste tristă!
‎Și totuși își face timp de voluntariat,
‎că vrea copiii lui să știe ‎că e important să dăruiești.
‎Pare un om cu suflet curat.
‎Poate ăsta e tâlcul spuselor cotoroanței.
‎Care?
‎Poate totuși mi-am găsit menirea.
‎Panglica asta de gât ‎e mai degrabă un instrument de tortură.
‎Poate te pot ajuta.
‎Ce e?
‎Nimic. Nu-i nimic.
‎Doar că...
‎radiezi, negreșit.
‎Mulțumesc.
‎Iar tu, cavalerul meu ‎în cașmir strălucitor...
‎Costumul îmi vine bine.
‎Nu mă descurc cu panglica de gât.
‎Se numește cravată. Stai așa.
‎Habar n-am ce fac.
‎Am ceva pentru tine. Stai.
‎Închide ochii și întinde mâna.
‎Am jucat asta odată cu fratele meu ‎și m-am umplut de clei de broască.
‎Nu e o broască, jur. Hai!
‎Bun. Deschide-i.
‎E o portocală.
‎Ți-ai amintit.
‎Nu avem bănuți, ‎dar asta e o monedă americană.
‎Asta înseamnă pentru mine nespus de mult.
‎Mulțumesc, Brooke.
‎Mesaj cu majuscule!
‎- Să mergem! ‎- Bine.
‎- Crăciun fericit! ‎- La fel și vouă!
‎Voiam să vă spun
‎că pâinea ta face furori la banchet.
‎Mulțumesc.
‎E o rețetă veche de familie.
‎Legenda spune că cine găsește boaba ‎își pune o dorință.
‎Atunci, sunt cu ochii în patru.
‎Cum mai e spatele soțului? ‎Cred că alifia și-a făcut treaba.
‎Zău că da. Uite-l că vine! Doar...
‎Spune-mi unde e butonul de oprit.
‎Bine, Fred. Bine.
‎- Ajun de Crăciun fericit! ‎- La fel și vouă.
‎Arăți splendid.
‎- Mersi. Și tu. ‎- Treci încoace, fârtate!
‎E o tradiție de lupte de Crăciun?
‎Cred că Evan a aflat ‎cum i-ai salvat ieri fetița
‎și vrea să-ți mulțumească.
‎Cu plăcere, domnule.
‎- Cred c-ar trebui să începem. ‎- Da, bine.
‎Bun venit tuturor ‎la acest banchet de Crăciun.
‎Mama și tata spuneau
‎că spiritul Crăciunului se referă ‎la bunătatea și compasiunea pentru alții.
‎Acest sentiment n-a fost niciodată
‎mai adevărat ca în acest an ‎la banchetul de Crăciun.
‎Distracție plăcută!
‎Mi-ar plăcea să avem un brad ca ăsta.
‎Da, dar care e ‎cel mai bun lucru de sub brad?
‎- Dragostea. ‎- Așa e.
‎David, veniți toți cu mine?
‎Haideți!
‎Ce se întâmplă?
‎Will, Lily, Taylor, Reed,
‎înțeleg c-ați fost cuminți anul acesta.
‎Da, se pare că anul ăsta, ‎părintele Crăciun,
‎Moș Crăciun a greșit puțin.
‎A adus din greșeală aici ‎toate cadourile voastre,
‎nu acasă la voi.
‎Astea... sunt pentru noi?
‎Da. Hai, deschideți-le.
‎Ce tare!
‎Tată, Moșul mi-a adus o bicicletă nouă.
‎Tati, uite, o haină nouă și cizme noi.
‎Și... asta e pentru tine.
‎Nu... Nu pot primi. E prea mult.
‎De asta ținem banchetul.
‎De asta tot orașul a contribuit ‎cu cadouri, ca tu și copiii tăi
‎să aveți un Crăciun special anul acesta.
‎N-am cuvinte.
‎Acum o duci greu.
‎Îți suntem alături.
‎Mulțumesc.
‎Promit să dau mai departe când pot.
‎Din punctul meu de vedere,
‎ai făcut-o deja.
‎Will, ia uite!
‎Vreau să deschid asta.
‎Am făcut bine, Cole.
‎Precis c-ai trecut cu bine încercarea.
‎Mai am o promisiune de ținut.
‎Avem un necredincios printre noi.
‎O problemă pe care o rezolv imediat.
‎Bine.
‎Vezi, ți-am zis că e cavaler adevărat.
‎Priviți aici, copii!
‎- Zâmbim! ‎- Zâmbim!
‎Hai, băieți, să lăsăm și pe alții.
‎Haideți!
‎- Haideți! ‎- Vrea o poză cu cavalerul.
‎- Și eu. ‎- Fața în colo.
‎- Strângeți-vă! ‎- Adunați-vă!
‎- Zâmbim! ‎- Zâmbim!
‎Iată-ne!
‎Poate mai vrea cineva o poză.
‎N-aș refuza invitația.
‎Uite, Cole, vâsc.
‎Știi ce înseamnă?
‎O plantă parazită ‎care alungă spiritele rele?
‎Nu, tradiția zice că dacă ești sub vâsc ‎trebuie să te săruți.
‎E ghinion să n-o faci.
‎Am impresia că ar trebui ‎să-l ții pentru cineva drag.
‎Crăciun fericit!
‎Și ție!
‎Draga mea, te-am ajuta să strângi, ‎dar trebuie s-o culcăm pe micuță.
‎- Desigur. ‎- Da.
‎Am de exersat fața surprinsă
‎când deschid cutia de papuci de casă ‎de la Madison.
‎- Nu-s papuci de casă. ‎- Normal.
‎Somn ușor, copilă!
‎Brooke, am rezolvat asta. ‎Distracție plăcută în continuare.
‎Mersi, Eileen, ești super.
‎- Crăciun fericit! ‎- La fel și ție!
‎- Crăciun fericit! ‎- Crăciun fericit!
‎La revedere!
‎- Pa! ‎- Pa!
‎M-ați chemat, sire?
‎Negreșit. Speram să mă dumirești ‎cu privire la o tradiție de Crăciun.
‎Bine.
‎Din câte înțeleg,
‎e ghinion dacă cuplul nu se sărută ‎când se află sub el.
‎Ei, e vreo superstiție prostească.
‎Dar de ce să riscăm?
‎Cole, medalionul!
‎Cotoroanța!
‎Ce înseamnă?
‎Că tre' să plecăm.
‎Hai, iute, du-mă la calul tău.
‎Aici am ajuns la sosire, ‎deci de aici plec înapoi.
‎Unde înapoi?
‎Înapoi acasă.
‎Înseamnă că ți-ai găsit menirea.
‎Ești cavaler adevărat?
‎Îți voi fi îndatorat pe veci.
‎Îmi iau rămas bun cu inima grea...
‎dar nu am încotro.
‎Trebuie să mă întorc ‎la ceremonia de ungere a fratelui meu.
‎E datoria mea.
‎Înțeleg. Ține de codul cavalerilor. ‎Trebuie să pleci.
‎Orice-ar fi...
‎oriunde aș fi...
‎îți jur recunoștință eternă.
‎Nu ușurezi situația, Cole.
‎M-ai ajutat să cred în mine.
‎Pentru asta,
‎te voi păstra mereu în suflet.
‎Cu bine, lady Brooke.
‎Adio, sir Cole.
‎Cole!
‎Ce? Cole!
‎Dră Winters!
‎N-o să vă vină să credeți ‎ce s-a întâmplat.
‎Grayson mă imploră să-l primesc înapoi.
‎- Da? ‎- Nu-i așa?
‎I-am zis să uite,
‎fiindcă dragostea adevărată ‎există doar în basme.
‎De acum înainte ‎mă concentrez la țelurile mele.
‎Paige, m-am înșelat.
‎Dar ați spus...
‎Nu mă refer la țeluri. Sunt bune.
‎În privința dragostei adevărate.
‎Să știi că există.
‎Serios?
‎Poate că n-o întâlnești des, dar...
‎când o întâlnești, o recunoști.
‎Când cineva te iubește din suflet ‎pentru cine ești,
‎și tu îi vrei doar binele, chiar dacă...
‎Chiar dacă nu e cu tine.
‎Scuze.
‎Nu-i nimic.
‎Bine.
‎- Crăciun fericit, miss Winters. ‎- Și ție, Paige.
‎Pa!
‎Boaba magică.
‎Îmi doresc Cole să fie aici.
‎Dragoste eternă, sir Cole.
‎NORWICH, ANGLIA ‎25 DECEMBRIE 1334
‎- Stăpâne! ‎- Da?
‎Sherwyn!
‎Tu ești, frate?
‎Geoffrey.
‎Calul s-a întors fără tine demult.
‎Te-am tot căutat. ‎Am crezut că te-ai rătăcit în furtună.
‎Așa e.
‎M-am rătăcit.
‎Ceremonia începe curând, ‎apoi îmi voi căuta menirea.
‎Am ajuns la timp.
‎Pot să-ți dau un sfat?
‎- Te rog. ‎- Fii bun cu cei pe care-i întâlnești.
‎O cotoroanță m-a pus
‎să-mi caut menirea cu inima, ‎ca să pot fi un cavaler adevărat.
‎Și ești cavaler adevărat?
‎Sunt.
‎Ura! Să sărbătorim cu un pocal de bere.
‎Dar, vai...
‎inima mea m-a purtat la lady Brooke.
‎Ești îndrăgostit.
‎Se vede pe fața ta.
‎Așa cred, da.
‎Am fost prost că am părăsit-o.
‎Ce-i asta?
‎Slăbiciunea mea a fost ‎că nu mi-am dat seama mai devreme.
‎Du-te la ea!
‎Dar ungerea ta.
‎N-are importanță în comparație ‎cu problemele inimii.
‎Îți doresc tot binele, mereu.
‎Te voi purta cu mine.
‎Aici.
‎Pleacă!
‎Du-te și găsește-o pe lady Brooke.
‎Dacă ești sigur.
‎Sunt sigur.
‎Noroc la ceremonie.
‎Adio, frate.
‎25 DECEMBRIE 2019
‎E Crăciunul! A venit Moșul!
‎Unde mi-e ciorapul?
‎- Era acolo aseară. ‎- Da, e ciudat.
‎Unde e?
‎E un cățel!
‎Ce? Tu i-ai...
‎Nu. Tu?
‎Mă duc să fac cafea.
‎Crăciun fericit!
‎Mătușă Brooke, ‎n-o să crezi ce mi-a adus Moșul!
‎Un cățel!
‎Serios?
‎Da, nu știi nimic despre asta?
‎Nu, de ce?
‎Fiindcă nici noi nu știm. ‎Adică, nu avem o explicație.
‎Ba e una.
‎Magia Crăciunului.
‎Juri că n-ai de-a face cu cățelul?
‎N-am.
‎Claire are dreptate ‎și e magia Crăciunului?
‎Dacă nu poți explica ceva logic, ‎nu înseamnă că nu se poate întâmpla.
‎Precum cavalerul tău călător în timp. ‎Chiar așa, unde e?
‎A plecat... acasă.
‎Nu cred c-o să-l mai văd.
‎Draga mea,
‎îmi pare rău.
‎Păreați să aveți ceva special.
‎Da, și eu credeam.
‎Brooke, Crăciun fericit!
‎Crăciun fericit!
‎- Bine. ‎- Mersi.
‎- Da. ‎- Mersi.
‎- Ești gata să deschidem cadourile? ‎- Mai târziu,
‎tati ne duce la Christmas Castle. Vii?
‎- Eu... ‎- Știu că nu simți,
‎dar... e Crăciunul.
‎PĂDURILE DIN NORWICH ‎ZIUA DE CRĂCIUN
‎Cotoroanțo!
‎Cotoroanțo! Bătrână cotoroanță!
‎Am nevoie de tine!
‎Dragostea e cea mai importantă ‎virtute cavalerească.
‎Acum înțeleg asta.
‎Dragostea e.
‎Te implor, cotoroanță.
‎Orice dorință ai avea,
‎ți-o împlinesc, dacă mă ajuți ‎să mă întorc la iubirea mea.
‎Te rog!
‎Prea bine.
‎Te-ai dovedit demn.
‎Deși nu pricep miracolul ‎cățelușului de Crăciun,
‎recunosc că începe să-mi placă.
‎Nu-i un nume nepotrivit, Miracle. ‎Ce părere ai, Claire?
‎Deja I-am numit Knight, cavaler.
‎- Ce părere ai, mătușă Brooke? ‎- E perfect.
‎Unde e Cole? Credeam că vine cu noi.
‎Draga mea, a trebuit să plece aseară.
‎De ce? Credeam că-i place aici.
‎Da, îi plăcea.
‎Chiar mult, dar...
‎chemarea lui era undeva departe.
‎Ce e o chemare?
‎O treabă. ‎Ca o delegația în care a fost tati.
‎Atunci, vine înapoi, nu?
‎Nu știu, Claire.
‎Dar știu că ne-am distrat cât a fost aici.
‎Nu?
‎Domnița mea.
‎E Cole! Și-a adus calul.
‎- E încântător în compania ta. ‎- Credeam că ai plecat
‎de tot.
‎Brooke, trebuia să-mi fi dat seama,
‎tu ești menirea mea.
‎- Eu sunt? ‎- Da.
‎Iar inima mea
‎îți e devotată pe veci.
‎Dacă mă vrei.
‎Nimic nu m-ar face mai fericită,
‎chipeșul meu cavaler.
‎Frumoasa mea domniță.
‎Îți va fi dor să fii cavaler.
‎Ce vei face aici?
‎Poate mă duc cu agentul Stevens ‎și ordinul cavalerilor lui.
‎Sau îmi deschid o brutărie.
‎Incredibil că te-ai întors pentru mine.
‎Oriunde ești tu,
‎acolo vreau să fiu.
‎- L-am găsit pe Sherwyn ‎- Bună, Sherwyn.
‎- Facem o plimbare? ‎- Desigur.
‎Iubiți de Crăciun.
‎Minunat.
‎Crăciun fericit!
‎Ce romantic!
‎25 DECEMBRIE 1334
‎Ura! Caută-ți menirea!
‎Vino!
‎Lordul Seamus va deschide ușa.
‎Ești un cavaler chipeș.
‎Te înduri să ajuți pe cineva ‎frumos ca mine?
‎Vino!
‎- O clipă. ‎- Prea bine.
‎Sir Geoffrey Alexander Edward Lyons ‎la dispoziția ta.